HALVBRODERN
För att uppskatta boxning måste man titta på rätt ställe. Glöm händerna.
Handen är snabbare än hjärnan.
Först bestämmer man vem som ska förlora, sen fokuserar man på honom.
På hans överkropp, hans huvud, väldigt nära.
Först då ser du handsken i kontakt. Då ser du poängen som rasar in.
Och om du har tur ser du guarden–
–svaret på slaget, förloraren som reser sig upp.
För ibland händer det att förloraren vinner.
Jag tackar för gästfriheten ni har visat i dag.
Jag hoppas att Arnold Nilsen kände samma sak när han kom till min cirkus–
–för många år sen. Han kom som en liten ängel till mig.
Jag ska hälsa från världens längste man, sömmerskorna–
–clownerna och musikanterna.
–Vad gjorde Arnold på en cirkus? –Han fick folk att skratta.
–Var Arnold Nielsen cirkusclown? –Ja. Finns det nåt ädlare yrke?
Jag visste det.
Mamma!
–Du liknar din far. Vad heter du? – Barnum.
Barnum! Kunde ditt namn ha varit nåt annat än det?
Arnold Nilsen brukade bära mitt bagage–
–min dyrbaraste väska, en väska full av applåder.
Jag tappade bort honom efter kriget, när cirkusen lades ner...
Men jag glömde honom aldrig.
–Han sa att Arnold var en clown. –Ja, jag vet.
Din man gjorde ett starkt intryck på mig. Vi träffades en gång.
Han kom till min affär och ville sälja ett ovanligt brev från Grönland.
Det där brevet, har du kvar det?
Nej, nej, jag sålde det utomlands. Jag hade många intresserade köpare.
Ja, det var trevligt.
Tack! Tack ska ni ha.
Jag ska köpa tillbaka brevet som den feta göken sålde till dig.
–Det är sålt till en utländsk kund. –Vad skulle han med det? Det är vårt.
–Han sålde vidare det. –Till vem då?
Det vet jag inte.
Sätt dig.
–Hur mycket fick han för det? –Det kan jag inte säga.
Men inte så mycket som ett svenskt skillingmärke–
–men mer än en dansk förstagångsstämpel.
Ett svenskt skillingmärke kan man få 10000 för.
Och en dansk förstagångsstämpel är värd 8000.
–Jag skiter i pengarna. –Bra, pengarna är inte det viktigaste.
Jag vil I bara veta hur mycket han sålde oss för.
–Hur mycket tjänade du på brevet? –Det var ingen bra affär.
Jag fick 50 kronor när allt var klart, och jag måste betala 60 i avgift.
–Varför köpte du brevet då? –Jag skiter i pengarna.
Får jag fråga dig en sak? Varför är du så intresserad av brevet?
För att jag gillar det.
Samma här. Fick jag bestämma skulle jag inte sälja ett enda frimärke–
–men det skulle inte bli nån vidare butik då.
Vad gäller det där brevet–
–är folk väldigt intresserade av sånt i Danmark.
Hälsa din mamma. Och Barnum.
Skulle inte tro det.
–Ska du ha vin nu? –Ja.
–Är det nåt? –Nej, vad skulle det vara?
Har du nånsin tänkt på varför Fred stack? Sa han nåt till dig?
–Varför skulle han säga nåt till mig? –Du kände honom också.
Tänker du bara på att hitta din bror? Håller vi bara på med det förgångna?
Håller på med? Vi lever väl bara, som de flesta.
–Är det så här de flesta har det? –Jag vet inte hur andra lever.
De flesta i vår ålder går på föräldramöten...
Är det allt du tänker på? Att få barn?
Ibland tror jag att vi är ihop för att inga andra vil I ha oss.
–Många skulle vilja vara ihop med dig. –Ta din skrivmaskin och gå till Peder.
–Jag orkar inte se dig låtsas jobba! –Vad är det?
Ingenting. Det är verkligen inget.
Fred sa en gång att han tänkte hitta brevet som din pappa sålde. Nöjd?
Flytta på er!
Dumhuvud.
Undan!
Fred?
Barnum, du måste hjälpa mig! Jag ser inget.
–Vad håller du på med? –Inget.
–Inget? –Gå inte in!
Herregud! Fred!
–Vad håller du på med nu? –Eftersom jag förlorade allt på Beta...
...investerade jag i dansande solrosor. Folk klarar sig inte utan såna saker.
–Har hon kastat ut dig? –Ja...
–Tänker du skriva? –Ja.
–Vad skriver du på? –Inget.
Jag har några rubriker och lite sånt, men annars inget.
Vad drömmer du om, Barnum?
Kanske att allt var lite mer som förr.
Du drömmer i minus, du måste drömma i plus.
Jag kan inte få barn.
Vad säger Vivian?
Jag har inte sagt det till henne.
Jag tänker förstås säga det, jag väntar in rätta tillfället.
Om du väntar för länge blir det en lögn.
Är du Freds bror?
–Hur är det med honom? –Han lever.
Be honom möta oss i Stensparken.
–Vad är det? –Inget.
Ljug inte!
Nån vil I träffa dig i Stensparken.
–När då? –Nu.
Gå inte dit.
Hämta min skjorta.
Stanna här.
Fy fan!
–Barnum? –Han röker inte.
Slå mig!
Fred!
Går det bra?
Är ni vänner igen?
Hur kunde de veta vad jag heter?
Alla vet vem du är, Barnum.
Oscar!
Är det inte självaste Barnum Nilsen.
Det var längesen. Går det bra?
–Maria, se vem som är här. –Hej!
–Det var längesen. –Ja.
–Är allt bra? –Ja då. Och du?
–Vill du ha en korv? –Jag har redan frågat.
Se här! Du har inte gett upp.
–Är det värt nåt? –Nej...
–Hur är det med Vivian nuförtiden? –Inte så tokigt.
–Vad förärar oss detta besök? –Jag letar faktiskt efter min bror.
Var han här nån gång?
Sätt dig.
Ja, han var här och försökte köpa tillbaka brevet din far sålde till mig.
–Och? –Jag hade redan sålt det vidare.
Om man skulle köpa ett sånt brev i dag, vart skulle man gå då?
Antikvariat, tror jag. Men Barnum...
Det där brevet finns inte i Norge längre. Det är för värdefullt.
Det är där det kom ifrån.
Hej! Vet du var jag hittar en telefonkatalog över Danmark?
Alla kataloger för Norden hittar du där borta.
Hej! Jag heter Barnum Nilsen. Jag är på jakt efter ett brev.
Det skickades från Grönland.
Wilhelm Christensen, upptäcktsresande, till Ellen Jebsen.
Runt sekelskiftet, ja. SS Antarctis.
Har en annan norrman frågat samma sak? Sa han vad han hette?
Nåt annat?
Var han taxichaufför?
Tack.
FRED NILSEN TAXICENTRALEN, KÖPENHAMN
Håll i gång! Jabb, jabb, högerkrok.
Bra.
Ja! Bra.
40 sekunder, sen kan ni köra.
Upp på tå! Kom igen!
Willy.
Jag hörde att du är en kille som tål det mesta.
Vill du börja boxas?
–Har du idrottat nåt förut? –Diskus.
Har du nånsin hört uttrycket "the art of self–defence"?
–Ja, det är engelska. –Det är skit.
Boxning handlar inte om självförsvar. Det är anfall.
Slå när du kan och dansa när du måste. Fattar du?
–Hur känns det? –Bra.
Kör.
Vill du lära dig mer?
Hallå!
Du, du, du!
Så, så, så...
Ta en kall dusch.
Du är för arg. Arga människor gör dumma saker.
En boxare måste vara förnuftig, slug.
Lås skåpet innan du går.
Gå hem och vila ditt sinne.
Brev till dig, Barnum.
Läs högt.
"Käre Barnum, nu när du och Peder är såna bra kompisar"–
–"vil I han bjuda in dig till vårt lantställe, om din mamma säger ja."
Självklart.
–Ska du inte läsa allt? –Jag har läst allt.
–Det har du inte. –Jodå.
"Din bror är också välkommen. Hälsningar från Oscar Miil."
–Det vore väl trevligt? –Kan inte.
Kan du inte? Vad är du så upptagen med i sommar?
–Ska träna. –Träna?
Jag har gått med i boxningsklubben, om du absolut måste veta.
–Har du inte fått nog med spö? –Boxning är inte spö.
Det var väl de som slog ner dig?
–Vad glor du på? –Inget.
Tack för maten.
–Du kan följa med, om du vil I. –Ljug inte, Barnum.
Hvem var tjejen på begravningen?
–Vad menar du? –Var det många tjejer där?
Vivian.
–Är dina föräldrar på ön redan? –Ska de följa med?
Det är otroligt fint här.
–Frihet. –Frihet.
Kan nån smörja mig på ryggen?
Du kan knäppa upp den.
–Ska jag läsa horoskopet? –Gör det.
Jag börjar med Barnum.
"En av de mest intressanta och bästa veckorna på året."
"Perfekt tillfälle för en liten flört. Ingen av det motsatta könet går säker."
Jag tar ett dopp.
Kom ihåg att en boxare alltid har två tankar i huvudet:
Den ena säger: anfall! Den andra säger: skydda dig!
Det är en tanke för mycket.
En boxare som tvivlar ligger redan på mattan, fattar du?
Du har match om fyra veckor. Om du gör som jag säger vinner du.
–Vad är du bäst på? –Bäst på?
Det måste finnas nåt du är bättre på än andra.
–Drömma, kanske. –Alla drömmer, Barnum.
Jag dagdrömmer. Att saker händer med mig.
Olyckor och katastrofer.
Att jag blir överkörd av en bil, precis lyckas överleva–
–men är döv och blind resten av livet.
Eller att jag störtar med ett flyg i Afrika–
–och måste leva med en vild stam i djungeln i 13 år.
–Varför gör du det? –För att de ska tycka synd om mig.
Du är lika knäpp som din knäppe halvbror.
–Säg aldrig om det. –Vadå? Din knäppe halvbror?
Jag sa att du inte skulle säga det!
130.
140. Bra!
150.
–Förlåt. –Det är jag som ska be om ursäkt.
–Vill du ha? –Gärna.
Skål!
Kan jag få mer?
Ditlev från Aftenposten här.
–Är du nervös? –Nej.
–Så du ser fram emot det? –Nej.
–Hur ska du slå Asle Bråten? –Hårt.
Hvem boxar du för? För ditt land? Klubben? Din tränare?
För min bror. För Barnum.
Vänta lite bara. Ett foto.
Hur många korvar har du ätit?
28. Tre fler än förra året.
–Du kommer att lägga på dig, tjockis. –Magra skrälle.
–Vems är den här? –Mammas.
Fagerborgs hopp
Barnum.
Är du redo?
Fred vil I prata med dig i omklädningsrummet.
Vad är det?
Är du rädd?
Jag dödade Arnold.
Det var en olycka, Fred. Han stod i vägen. Han stod alltid i vägen.
–Jag trodde inte jag skulle träffa. –Tänk inte på det nu.
–Tänk på matchen. –Jag försökte träffa.
Jag försökte träffa.
Mamma?
I röda hörnet – Asle Bråten!
I blåa hörnet – Fred Nilsen!
Starta!
Bra träff!
Det är bra!
Kom igen!
Kom igen, Fred. Jobba, jobba, jobba!
Ja!
Fred! Guarden, för fan!
Arnold kanske fick vad han förtjänade.
Mamma och Boletta följde med Fred till sjukhuset, där de sydde hans käke.
Han var så illa däran att han till och med slapp lumpen.
Dagen därpå gick han in på vårt rum.
"Varför förlorade du?", frågade jag. "Förlorade?", sa Fred, "jag vann."
"Förstår du ingenting?"
Text: Fredrik Papp www.undertext.se